Иван Вазов
Изгнаници

chitanka.info

Във пустинята безгласна

кат се скитах аз веднъжка,

в пещера една ужасна

чух, че нещо стене, пъшка.

Правда, Истина и Честност

там, видях, запрени бяха,

в мрак дълбок, във неизвестност

кротките сестри скърбяха!

Някой мрачен Дух в скалите

оковал ги бе отколя…

Аз разбих им букаите,

пуснах бедните на воля.

И подзех си пътя трудни.

След три дена в пущинакът,

в тия планини безлюдни,

аз видях ги — още чакат!

„Що се в град не приберете,

да живейте в мир и в почит?“

А те казаха ми, клети:

„Втори път ще ни заточат!“

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.